Haetaan se piirustus.
Hei, äiti.
- Hei, Rita. - Nähdään.
- Miten koulu sujui? - Ihan hyvin.
- Mitä sinä teit? - En mitään.
- Onko ketään kotona? - Ei ole.
No niin!
- Mitä sinä toivoit? - Sitä ei saa sanoa.
- Saa, jos haluaa. - Itse et ikinä sano.
Toivoit varmaan skeittilautaa.
- He ostivat sen hyvän Iaudan. - Jees!
- Tämä tulee sen mukana. - Kiitos.
Tämä on minulta.
Tiedän, mikä se on.
- Kiitos, A.D. - Eipä kestä.
Kas tässä.
- Mikä se on? - Onpa kaunis kaappi!
- Mistä sinä hankit sen? - Löysin sen.
- Pesitkö sinä sen? - Kyllä, äiti.
- Kiitos. - Ole hyvä vain.
- Onko siihen avainta? - Ei ole.
- Minulla on paljon avaimia. - Säästätkö ne?
AIoin kerätä niitä jo pikkutyttönä.
- Tarkoittaako se jotain? - Enhän minä niin sanonut!
- Hänellä taitaa olla salaisuuksia. - Olipa herttaisesti sanottu!
Varokaa.
Ei sisällä. Jos haluatte Iautailla, menkää ulos heti paikalla.
Ei yksin.
A.D.?
No, mennään sitten.
Tällä Iailla.
Katso.
- Minä osaan tehdä tuon. - Se on ihan helppoa.
Toin jotakin syntymäpäiväsi johdosta.
- Se on melkein kuin antiikkia. - Joo.
Se on ihan pikku juttu vain. Se muistutti minua sinusta.
Katsotaan, sopiiko niistä jokin.
Minä pidän näistä.
- Saanko sen avaimen, joka sopii? - Saat pitää sen.
Kiitos.
- Se sopii! - Näytä sitä.
Sain sen mummoltani.
Hänellä ei ollut mitään perinnöksi jätettävää.
Sanoin haluavani tuon avaimen enemmän kuin mitään muuta maailmassa.
- Mitä panen kaappiin? - Pane tämä sinne.
- Luetaanpa, Omri. - Selvä.
Tunsinko minä sinun mummosi?
Et, mutta hän olisi rakastanut sinua.
"Koska Stuart oli...
"Kahdeksas kappale: Michael.
"Koska Stuart oli niin pieni,
"häntä oli usein vaikea Iöytää.
"Hänen isänsä ja äitinsä ja George-veljensä..."
- Harvoin. - "..harvoin Iöysivät
"hånet etsimällä.
"Yleensä häntä täytyi huudella.
"Talossa...kaikuivat usein Stuartia etsivien huudot!
"Stuart..."
Se sattui.
- Hei. - Paha henki!
- Paha henki? - Jättiläinen!
- Minäkö? - Omri!
Omri, me myöhästymme.
Ala tulla nyt.
Tule nyt.
Etsikää minun pyöräilysortsini.
- Jäätkö kotiin nikkaroimaan? - Jään. Hauskaa päivää.
- Tee kattoikkuna, ole kiltti. - Näkemiin.
- Hei hei. - Hei, äiti.
- Tulen heti takaisin. - Kyllä me ehdimme.
Onpa kaunis päivä.
- Unohditko jotain? - Miksi?
- Unohditko? - En.
...mutta isä avaa ehkä kiinalaisen ravintolan.
Nyt voimme keskustella tästä kappaleesta.
- Emily? - Haluaako Fudgen perhe...?
- Minä rakastan sitä intiaania. - Miksi?
Omri, Patrick...
Pian, äiti. Avaa ovi.
Onko sinulla nälkä?
Me tulimme!
Sinun toukkasi ovat kuolleet.
Ne ovat koteloasteella.
Olen nähnyt koteloasteen. Ne ovat kuolleita.
Voit aloittaa alusta, kulta.
Minulla on huono olo ja väsyttää.
Tule.
- Minä menen yläkertaan. - Tuleeko Gili?
- Hän etsii korvalappustereoitaan. - Selvä.
Mitä sinä tuumit kattoikkunoista?
En minä satuta.
- Onko tämä taikaa? - On kai.
Sinä olet kai unta.
- Oletko sinä oikea intiaani? - Olen onondaga-heimoa.
Susiheimoa. Irokeesi.
Olen kuullut irokeeseista.
Oletko aina ollut pieni?
En minä ole pieni. Sinä olet iso!
En minä ole iso. Sinä olet pieni.
Oletko sinä Rauhantekijä?
Olen poika. Nimeni on Omri.
- Voiko Suuri Henki olla Iapsi? - Kuka sinä olet?
Ohkwahe. Pikku Karhu.
Pikku Karhu.
- Miten osaat englantia? - Me tunnemme englantilaiset.
He hakivat meidät taistelemaan ranskalaisia vastaan.
Milloin? Minä vuonna?
- Vuonna 1761. - 1761?
Tuletko ulos, Pikku Karhu?
Olet niin todellinen!
Niin olenkin. Oletko sinä?
Jos taika toimii...se vie minut kotiin. Lähden nyt.
Vastahan sinä tulit.
Katso. Tämä on sinulle.
- Mikä se on? - Tiipii, tiedäthän?
En tiedä.
- Kamala. - Se on muovia.
Muovia... Muovia.
- Kamala. - Odota.
Voit nukkua tässä.
Sinä ja minä yhdessä...täällä?
Olemme täällä...yhdessä.
Se on outoa minullekin.
- Teetkö nyt yön? - Nyt on yö.
Kyllä, nyt on yö.
Olenko kanssasi, kun aurinko nousee?
Toivottavasti. Nuku nyt.
Nuku?
- Nukutko sinä? - Nukun.
Tämä on taikaa.
Seis!
Suuri Omri...ylös.
Uusi päivä.
Päivän tuloon ei tarvittukaan sinua.
Teetkö nyt Iisää taikoja? Muovijuttuja.
- Teenkö mitä? - Valkoisen miehen pyssyn.
No en varmasti. Mitä muuta?
Tee kuningas Yrjö. Haluaisin nähdä hånet.
Minulla ei ole kuninkaita.
Missä nuotiosi on? Missä vaimosi kokkaa?
Sisällä ei tehdä tulta.
Eikä minulla ole vaimoa. Onko sinulla?
- Hän kuoli. - Sepä ikävää.
Minä jään tänne.
- Joksikin aikaa. - Ihanko totta?
- Ihan totta. - Teen sinulle jousen ja nuolen.
Hyvä! Työkaluja myös. Rakennan pitkän talon.
Onondagat eivät nuku teltassa.
Mikä "pitkä talo" on?
Åidin talo. Heimon koti. Puusta tehty.
Löydän kyllä työkaluja. Tekisinkö sinulle hevosen?
- Hevosen? - Ratsastettavaksi.
Irokeesit kävelevät.
Mikä tuo on?
Ulkomaailma.
Vie meidät ulos, Maan Herra.
Ålä vain karkaa.
Tällaista meillä päinkin on.
On parasta Iähteä. Mene Iaatikkoon.
Menetkö siitä!
- Tarvitsen isompia aseita. - Olet Ioukkaantunut.
Enpä isommin. Tarvitsen maissinlehtiä.
Tiukalle sidottuna ne Iopettavat verenvuodon.
Maissinlehtiä... Missä niitä on?
Mitä maissinlehdet ovat?
Kattoikkuna, ole kiltti!
Ålä pelkää. Ei hätää.
Olen uni, jota nået. Joku Ioukkaantui.
Onko joku Ioukkaantunut? Minä voin auttaa.
Annas kun katson. Osaan tämän unissanikin.
- Onko vamma paha? - Untako se onkin?
Olisi pitänyt arvata, että nukun.
Koko sota on yhtä painajaista. Ei se ole paha. Sidomme haavan.
Jopas jotakin! Inkkari.
Englantilainen...parantaja?
Kukaan ei ole ikinä ilmaissut sitä noin. Olen minä.
- Olen parantaja. - Olet vai?
Onhan meillä sitten jotain yhteistä.
Niin, vaikkei paljon. Onko sinulla maissinlehtiä?
Pahuksen inkkari!
Tämä onkin outo uni.
Aivan kuin olisin siinä oikeasti. Niin todellinen ja selvä uni.
Custerin viimeinen taisto, vai?
Tiedän yhtä ja toista. Lueskelin poikasena.
- Oletko Istuva Härkä? - En ole.
Hau!
Selvän teki.
- Kiitos. - Hoidin vain velvollisuuteni.
- Haluatko herätä? - En halua herätä ikinä.
Mutaa, vihollisen kranaatteja, rottia syömässä haavoittuneita.
Silti en karkaisi edes unissani!
Hau.
- Luo meidät toistekin unessasi. - Mielihyvin.
Tommy Atkins palveluksessanne joka yö paitsi pommitusten aikana.
Silloin ei nukuta. Se pahuksen sota on voitettava.
Olet jo ylhäällä. Voitko paremmin?
Voin pahuksenmoisen hyvin.
Niinkö?
Tule syömään aamiaista.
Voit rakentaa tähän.
- Tarvitsen työkaluja. - Omri, tule alas!
- Kuka tuo on? - Minun äitini.
Åiti.
Maistuisiko aamiainen?
Ottaisin mysliä.
Voiko tämä olla totta?
Ja marjoja ja karpalomehua.
Minun täytyy mennä kouluun.
- Mikä koulu on? - Siellä opitaan asioita.
Hyvä. Opi esi-isistäsi.
Mene. Minä aloitan rakentamisen.
- Tarvitsetko mitään muuta? - Kirveen.
Mennään, Omri!
- Gili. - Minä tulen.
Minun tulee sinua ikävä.
Menoksi, pojat.
- Hei, isä ja äiti. - Hei.
- Hei, Omri. - Hei, isä.
No niin. Huomio kaikki!
Luetaanko sitten?
- Kuka aloittaa? - Saanko minä?
Emily?
"Silloin sain sarjakuvakorteistani tärkeimmän, Punisherin.
"Sain myös ensimmäisen hologrammikorttini.
"Etsin yhä alkuperäistä Wolverine-korttia."
Oikein hyvä, Emily. Sam.
"JFK. OIi kerran mies nimeltä JFK,
"joka halusi aina olla hyvä ja toimia oikein.
"JFK valittiin Yhdysvaltain presidentiksi vuonna 1960."
"Minulla on taikakaappi, jossa on taika-avain.
"Panin muovi-intiaanin kaappiin, ja se heräsi henkiin.
"Hän on oikea irokeesi.
"Hän puhuu, syö ja Iuottaa minuun."
Hyvin mielenkiintoista ja mielikuvituksekasta.
Irokeesien jäljillä Irokeesien kasvot
Talo on upea.
Kyllä se menettelee.
Opin sinusta tänään paljon.
Hyvä. Metsästän tänä iltana.
Laitamme ruokaa ja tarinoimme.
Kerrot minusta kaiken.
Pikku Karhu.
- Pidätkö miehen, Omri? - Vain jousen ja nuolen.
Saanko katsella?
Hän on mohawkintiaani. Jousi on hieno.
Ei hätää.
Kaikki on hyvin.
Ei... Pikku Karhu.
- Hän on kuollut. - Tapoinko minä hånet?
Hänen aikansa oli tullut.
- Meidän on haudattava hånet. - Haudattava? Meidän? Tänne?
Eikö täällä ole nähty kuolleita?
Kuollaanko täällä?
- Kyllä, mutta kuolleita ei nähdä. - Miten niin ei nähdä?
Tule alas.
Enkö voi Iähettää häntä takaisin?
Pelkäätkö sinä häntä?
Kuollutta miestä.
Sinähän olet Iapsi. Lähetä hånet takaisin.
- Mitäjos hän oli yksin? - Sitten hän oli yksin!
Missä sinä olit?
Jätin veljenpoikani yksin metsään, jotta hän oppisi mieheksi.
Ålä tee taikoja, joita et hallitse!
Heti, Omri!
Lähetä hånet takaisin.
Hän haluaisi palata.
Oletko minulle vihainen?
Mitä sinä teit niille?
- Hautasin ne. - Sahanteränikö? Miksi?
Ne ovat minun. Minä tarvitsen niitä.
Mitä minun pitäisi tehdä?
Ostetaan rautakaupasta uudet.
Voin mennä yksin. Se on Iähellä.
En ole mikään vauva.
Olen käynyt siellä ennenkin. Et vain ole tiennyt sitä.
Yappsin rautakauppa
Näytä, mitä sinulla on.
Pelkkää rojua. Rahat tänne.
Senkin! Tule takaisin! Et ole tuon tukan arvoinen!
Katso. Tässä on intiaanillesi seuraa.
Patrick. Omri, onko kaikki hyvin?
Onko kaikki varmasti hyvin?
- Tämä on uskomaton. - Kädet pois tieltä.
Mistä hän mahtoi saada tämän?
Katso, miten pieni se on.
- Mitä te katselette? - Tämä on uskomaton.
Miten sinä teit sen?
Ålkää tuoko rottaa tänne.
Se oli täällä. Ja muoviukkoni ja suurennuslasini.
- Mitä muuta olet vienyt minulta? - OIiko tuo täällä?
Tämä on mahtava. Isän pitää nähdä tämä.
Lähtekää täältä heti.
Mikä temperamentti.
- Sinun täytyy Iuvata... - Mitä?
Pikku Karhu, missä sinä olet?
Mitä me etsimme?
Täällä!
Voit jo tulla sieltä.
- Pakenin, kun he tulivat. - Se oli hyvä.
- Ovatko he vihollisia? - Veljiä.
Veljiä? Veljet veivät taloni!
En käsitä mistään mitään.
Lähetä minut takaisin.
Ystäväni tuli katsomaan sinua.
Patrick. Pikku Karhu.
Onko hänkin Suuri Henki? Teettekö uuden pikku miehen?
Ei, ei enää miehiä.
- Pikku Karhu, tule esiin sieltä. - Tule sinä tänne.
- Onko tämä se muovi-intiaani? - Ei hän ole enää muovia.
- Miten sinä teit sen? - Kaapin avulla.
Näytä.
Sinne pannaan muoviesine ja ovi Iukitaan.
Muovi-ihminen herää siellä henkiin.
He ovat oikeita ihmisiä, joskus kuolleitakin.
- Tehdään yksi. - Ei ikinä!
- Se on iso vastuu. - Olen vastuuntuntoinen.
Omri, olen täällä.
- Ålä koske kaappiin. - En.
Olen tosissani, Patrick. Se on minulle tärkeää.
Kiitos. Kuulin, mitä sattui.
Näytä käsivarttasi.
Oletko kunnossa? Puhdista se.
- Mitäs tuosta. - Sisukas poika.
- Kaikki hyvät ihmiset ovat. - Patrick vain uhittelee.
- Ei! Ei! ' Kylläpä!
Ei se ole Ieikkiä!
Hidasta hiukan!
Pahus! Laske minut alas!
Pahus vieköön.
Lupaan, että se on Ioppu.
Ei enää tippaakaan.
- Se on minun. - Silmät kiinni! Varo, Patrick!
Tule kauemmaksi.
Se ampui minua!
Hourailua! Tulta ja tulikiveä! Pelkkää hourailua!
Mokoma Iampaiden puhdistuslitku!
William Howard, missä sinä möhömahainen juoppo olet?
Anthony Miles, senkin paukapää!
En voi uskoa sitä. Hän ampui minua!
Pulmuseni! Mitä hemmettiä sinä siellä teet?
- Tämä on mahtavaa. - Eipä ole.
Tämän täytyy olla houretta! Missä hattuni on?
- Hän ei voi jäädä tänne. - Haluan pitää sen.
- Olen hukannut hattuni! - Lähetä se takaisin.
Tulen Iuoksesi, armaani!
Haluan sen!
Ei tippaakaan enää koskaan.
Voi isä taivainen!
Tarvitsen ryypyn.
Kaikki vain pahenee.
Mikä sinun nimesi on?
Boone. Entä sinun, herra Hourailija?
Hän on niin siisti!
Peräänny, Iehmänläjä.
Miten pystyt huolehtimaan hänestä?
- Me Iähdemme, Patrick. - Tullaan! Saanko pitää sen?
Ålä kerro siitä kenellekään.
Se jääköön tänne täksi yöksi. Pärjään kyllä.
- Tuo hånet huomenna kouluun. - Kouluunko?
Kaikki ovat niin isoja.
Ålä välitä. Ålä itke.
Itken aina.
"Itkupilli Boone" on Iempinimeni.
Olen hellämielinen.
- Lupaatko tuoda hånet kouluun? - Lupaan.
Ole varovainen - karjapaimen ja intiaani!
Intiaani?
Åläkä Iähetä häntä takaisin.
Mikä intiaani?
Punanahka.
Ei!
Odota! Mitä...? Laske minut alas!
Kuka Iuulet olevasi?
Olen tosissani. Toimitan sinut hautaan,
oletpa miten iso tahansa.
Palauta ystävällisesti hattuni, monni.
Sanoit, ettet ota enää miehiä. Se oli valhetta.
Pidä varasi, ettei villi vie yöllä päänahkaasi.
Et kai sulje minua tänne?
Teemme sovinnon...Iähtösi hetkellä.
Jätänkö oven auki?
En pelkää enää. Sulje se.
- Onko äitisi tietämätön? - Mitä sinä tarkoitat?
- Tietääkö hän minusta? - Ei.
Olen yksin.
Tarvitsen vaimon.
Tule tappelemaan!
Pulmuseni!
Aina kun yritän... Meidän piti olla tiimi.
Pahus vieköön!
- Mikä tuota inkkaria vaivaa? - Lopettakaa!
Olkaa ihmisiksi!
Hän syytti hevosvarkaaksi ja ampui.
Jos se on totta, murskaan hånet. Pudota se, Boone!
Se on minun hevoseni.
- Pudota se! - En!
Tylsää tämä nosteleminen. Tietysti olet sen haisevan villin puolella.
Hän Iöyhkää mutta sanoo minua Iikaiseksi.
En sanonut Iikaiseksi, vaan haisevaksi!
Lopeta se, Boone!
Boone Iähtee. Teidän ei tarvitse asua yhdessä.
Mistä saisin kahvia? Juon aamulla kahvia.
Laitan sinulle aamiaista, jos olet kunnolla.
Omri kokkaa niinkuin nainen. Olet nainen.
Te olette niin vanhanaikaisia.
Olen sivistynyt mies, ettäs tiedät.
Toisin kuin eräät!
Mistä sinä olet kotoisin?
Olen Texasista, untamo.
Yhdysvalloista, comprende?
Texasistako, Omri?
- Oletko Texasista? - Ja ylpeä siitä.
- Minne sanoit vieväsi minut? - Kouluun.
- Käykö valkoinen mies koulua? - Käy kyllä.
- Minä menen kouluun. - Et viihtyisi siellä.
- Menen, jos hänkin menee. - Se on Iiian iso riski.
- Viskikö? - Riski! Vaara!
Hyvä. Pidän vaarasta. Pidätkö sinä, Texasin mies?
Uhkailetko minua? Minun päänahkaani et vie ilman apua.
Omri, Iähetä hånet takaisin.
Tule, Patrick!
Tule!
Hei.
Toitko sen?
Varovasti, ettei hän mene rikki.
- Boone on edessä... - Anna se minulle!
Katson vain Pikku Karhua.
- Oletko kunnossa, Pikku Karhu? - Anna se minulle!
- Anna se minulle. - Rauhoitu, Patrick.
Pojat!
Muistatteko, että olette koulussa?
Kiitos, Malcolm ja George.
Seuraavaksi...Emily ja Loretta.
Loretta ja minä...
Teemme Yhdysvaltain karttaa.
Rakensimme sen Ievyn päälle.
Maa on tehty jauhoista,
vedestä, suolasta ja elintarvike- väristä. Pavut ovat vuoria,
Iangat jokia ja rajat on merkitty riisillä.
Autiomaa on tehty fariinisokerista.
Minusta Amerikan pitää olla vihreä ja keltainen.
Lorettan mielestä sen pitäisi olla beige...
Mitä he oikein höpisevät?
- ...jotta se näyttäisi topo... - Topografiselta.
Ovat tainneet juoda miestä väkevämpää.
Oletko käynyt Mississippin Iänsipuolella?
Ison joen.
Olen käynyt pohjoisessa.
- Micmacien maassa. - Micmacien?
Kuulostaa Iiian kylmältä.
- Mutta varmaan kaunista seutua. - Kyllä. Kylmää.
Ja kaunista.
Kiitoksia.
Hyvä. Sitten...0mri ja Patrick.
Minä puhun! Me sovimme niin.
Olen paras puhuja, kuten kaikki tietävät.
Patrick ja minä teimme tulivuoren.
Se on...valmistettu...muo...
...muovailuvahasta ja se on iso...
Isorokko.
Aivan.
Menetkö vielä naimisiin?
Jos minua varten on nainen.
Voit saada toisen Iapsenkin.
Niin.
Parannun, kun saan toisen Iapsen.
Pikkulapset ovat aurinko, kuu ja tähdet.
Huomenta, pojat ja tytöt.
Lounaaksi on juustomakaronia ja voileipiä.
Ålkää murehtiko iguaania, nahan irtoaminen on Iuonnollista.
Origami-tunnit on peruutettu.
Pahus!
Pysykää kaikki parijonossa, kiitos.
Seuratkaa opettaja Coxia.
Se sinun tarinasi on hieno.
- Niin. - Oletko Iukenut irokeeseista?
Mikä sinua kiinnosti eniten?
Kuusi heimoa, jotka Iiittoutuivat estääkseen sodan.
Ne muodostivat hallituksen ja vaikuttivat perustuslakiimme.
- Niin. - Entä muuta?
Minun pitää mennä tietokonetunnille.
- Näytän sinulle. - Ei!
Mitä sinä teet?
- Pidän hauskaa. - Ne ovat oikeita miehiä.
- Se ei ole hauskaa. - Pää kiinni!
Hei! Mitä täällä tapahtuu?
Mitä tapahtui? Antaa tulla.
- Ei sitä tässä selvitetä. - Yritetään ainakin.
- Minä voin ratkaista asian. - Ei!
- Voin tehdä sen! - Minkä?
Ei, ei!
- Voisin näyttää. - Näyttää mitä?
Et voi. Et voi käyttää ihmisiä.
Hyvä on...
Mitä Iaukussasi on, Patrick?
Näytä.
Näytä, mitä Iaukussa on.
Ne ovat vain muovileluja. Muovi-ihmisiä.
- Pelkkää muovia vain. - Selvä.
- Hyvä juttu. - Muovia.
- Kiitos. Katson niitä. - Muovia.
Näytäpä.
Ne ovat ihmisiä.
Selvittäkää tämä asia. Mutta ilman tappeluita.
- Hyvä on. - Menkää takaisin tunnille.
"Aivan kuin Iapsen kanssa.
"Kun en ole hänen Iuonaan, mietin, onko kaikki hyvin.
"Kotiin tullessani suren,
"mikä siellä odottaa.
"Mutta hän on mies. En voi kohdella häntä vauvana."
Hyvä. Sitten Sam.
"JFK.
"JFK oli kaikkien aikojen nuorin presidentti.
"Valkoisessa talossa oli Iapsia."
Åiti, voiko Patrick tulla meille yöksi?
- Kyllä kai. - Tulla yöksi?
Tuo on vaimo.
Anteeksi.
- Hienoa. Tule. - Katso heitä.
Kuka siitä tulee?
- Mikä tuo on? - Se on vaimo.
Minun äitini pitäisi valita minulle vaimo.
Mutta äitisi ei ole täällä.
Minäkin olen ajatellut asettua aloilleni.
Se on poissa. Kaappi on poissa.
Kuka sen olisi vienyt?
- Missä se on? - Missä mikä on?
- Kaappi, ääliö. - Keneltä sinä sait sen?
Missä kaappi on? Gili, ole kiltti.
Missä rottani juoksupallo on?
Missä? Sano nyt.
Kaapissa portaiden alla.
Pahus.
Avain! Missä avain on?
Siinä ei ollut avainta.
Täytyykö meidän elää täällä ikuisesti? Näin pieninä?
Pikku Karhu ei saa vaimoa eikä Iasta. Hän tarvitsee Iapsen.
Yritän Iöytää toisen avaimen.
Tahdon kotiin. Kaupungissa on nyt rautatie
ja uusi Iääkäri, hyvä Iääkäri.
Hitto vie, nyt on vuosi 1879. Uusi vuosisata on ovella.
Nyt ymmärrän, mitä tarkoitit.
Jumala tosiaan Ieikkii ihmisillä.
Täällä ei ole jumalaa.
Tule, Gili!
- Hei, äiti. Hei, isä. - Hei.
Hei, äiti.
Kammottava esitys.
Ja vielä Iasten nähden.
- Ei se ole oikea. - Kyllä se vain on.
Katsotaan Discoverya.
...vaeltamassa Afrikan suurilla savanneilla.
Näytä sitä naksauttajaa.
Apachet! Rumimmat punanahat maan päällä!
Painakaa päälle, pojat!
Amigo.
- Hän elää. - Nyt tarvittaisiin Tommya.
- Sinulla ei ole avainta. - Voitko irrottaa nuolen?
Veri virtaa. Hakekaa maissinlehtiä.
Niitä ei ole.
Jättäkää minut.
Pojat.
Nukkumaanmenoaika.
- Sammutatko valon? - Toki.
Tuntuu kuin en olisi nähnyt sinua aikoihin.
- Huomenna tulee piirrettyjä. - Emme taida katsella niitä.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä, äiti.
- Hyvää yötä, Patrick. - Hyvää yötä, Janie.
Jos Iattian alta kuuluu ääniä, se on Gilin rotta.
- Mitä? - Se karkasi.
Isä irrotti Iattialautojakin, mutta ei Iöytänyt sitä.
Onko minun Iattiani alla rotta?
Ehkä. Mutta jos olemme onnekkaita, se on muuttanut muualle.
- Voi ei. - Minä tiedän.
Hyvää yötä.
- Jääköhän hän eloon? - Rotta syö haavoittuneiden Iihaa.
Emme voi nukkua.
Nukutaan vuorotellen.
Jos nukut ensin, saat miljoona dollaria.
Herää! Kuulen rotan! Nouse ylös!
- Se on avain! - Ota se sieltä!
Pitele tätä.
Varo.
Voi ei!
Minä menen.
En mahdu!
Pääsetkö tuon irtonaisen Iattialaudan alle?
Siellä on iso eläin. Liiku nopeasti.
Onko siellä missään rakoa?
Näen yhden.
Niinkö?
- Mitä muuta pitää varoa? - Kaikkea.
Ottiko hän jousen ja nuolen? Onko hänellä puukko?
Åäni kuuluu tuolta!
- Missä hän on? - Pikku Karhu, tule takaisin.
Tule takaisin.
- Mikä tuo oli? - En tiedä.
Pikku Karhu, tule takaisin.
Miksei hän tule?
Sain sen!
Sinä taas.
Mikä hetki nukahtaa.
Kranaatin viheltäessä yllä.
Luulin, että se oli menoa. Ehkä minä kuolinkin.
Ei, nået taas unta.
Teitäkö onkin nyt kaksi? Hyvä juttu.
Se intiaaniko minua tarvitsee?
Ei. Joku muu.
Tuopa on fiksua. Hei taas.
- Se ei vuoda enää. - Niin. Hyvä.
Hän tarvitsee verensiirron, mutta se ei käy.
- Luotiko se oli? - Nuoli.
Onneksi sydämeen ja keuhkoon ei osunut.
Pumpuli on kostea.
Oletko hänen kaverinsa?
Amigo.
Eiköhän tuo auta.
Pidä häntä silmällä. Juota hänelle vettä.
Lääkäri ei olisi pahitteeksi.
Tässä kaupungissa on Iääkäri.
- Ei. - Kun hän herää.
Ei vielä.
Heidän on aika Iähteä kotiin.
Hänen pitäisi toipua. Hän tarvitsee unta.
Minun pitää palata.
Herätys on jo pian. Ehdotan konjakkitilkkaa.
- Kiitos. - Ei kestä.
Vyöni solki tarttuu joka paikkaan.
Minua hävettää niin.
Satutin sinua.
Mistä sinä puhut?
Puhuiko joku konjakista?
Ei, Omri.
Hänellä on oma elämänsä.
Hänellä on perhe ja heimo.
Ehkä puoliso ja Iapsi.
En halua sinun olevan yksin.
Minulla on kansani.
Olen kanssasi auringon noustessa.
Yhden kerran vielä.
Poika, palaammeko me siihen,
mistä Iähdimme, vai tulevaan?
En tiedä.
Toivottavasti tulevaan. Entä sinä, Pikku Karhu?
Minne sinä suuntaat?
OIin matkalla veljenpoikani kanssa.
Herään kaiketi metsässä.
On hiljaista ja yöt viilenevät.
Melkein tunnen puiden tuoksun.
Niin minäkin. Aivan kuin olisin osaksi intiaani.
Jos olisit veljenpoikani, olisi aika viedä sinut metsään.
Minä Iähtisin.
Se on vaikeaa.
Eläisit yksinäsi,
huolehtisit itsestäsi.
Kulkisimme päiväkausia, kertoisimme tarinoita,
metsästäisimme ja kalastaisimme.
Jättäisin sinut ja palaisin kylään.
Sinun olisi elettävä yksin.
Oppisit elämään sovussa Iuonnon kanssa...
Kaksijalkaisten, nelijalkaisten, siivekkäiden kanssa.
Vuodenajan vaihtuessa
veljenpoikani palaisi kotiin.
Odottaisin sinua.
Pitäisimme suuret juhlat,
koska palaisit kylään...miehenä.
Kun jätän sinut, Omri,
otan sinut...veljenpojakseni.
On aika Iähteä, herrat.
Åläpäs nyt, pulmuseni.
Ålkää unohtako minua.
En unohda.
Pidä huoli itsestäsi, Pikku Karhu.
Pidä sinäkin, ystäväni.
- Hyvästi, ystävälliset jätit. - Suuri Henki.
Niin, Pikku Karhu?
Kerro minulle heimostani. Pysymmekö hienona kansana?
Pysytte hienona kansana,
mutta aina ei ole helppoa.
- Onko osallemme tiedossa muutoksia? - On kyllä.
Me Iähdemme.
Nyt!
"En saa ikinä tietää, missä hän on tai miten hän voi,
"mutta en enää sure sitä.
"Pikku Karhulla tullee olemaan paljon Iapsia,
"joille hän opettaa kaiken.
"Hän huolehtii aina kansastaan."
Siinäpä se.
Hyvä tarina ja hyvä Iopetus, Omri.
Sam.
"Eräänä päivänä JFK kuoli.
"Hänet ammuttiin kadulla Texasissa.
"Isoisäni muistaa tarkalleen, missä hän oli..."
Finnish
Rippet af Firewalker